DET FØLGENDE ER EFTERFORSKNINGEN AF EN SAND HISTORIE
TIDLIGERE HÆNDELSER OG FORTÆLLINGER ER DRAMATISERET
MEN ALLE INTERVIEWENE ER ÆGTE
I juni 1985 forsvandt hustru og mor Carole Packman på mystisk vis,
og hun er ikke blevet set siden.
CAROLE PACKMAN HUSTRU/MOR
Hendes mand, Russell, afsoner nu en livstidsdom for mordet på hende...
RUSSEL CAUSLEY FAR/ÆGTEMAND
...men der er ikke blevet fundet et lig.
En mand blev i dag fundet skyldig i at myrde sin kone,
der ikke er blevet set i live eller død i 11 år.
I hele retssagen fastholdt han sin uskyld og nægtede at tale.
-Dræbte du fru Packman? -Nej. Ingen kommentar.
Deres eneste barn, Sam, der kun var 16, da hendes mor forsvandt,
har bedt mig om hjælp.
Jeg er desperat for at få afsluttet det.
Jeg er desperat!
Jeg hedder Mark Williams-Thomas
og jo dybere jeg graver i efterforskningen,
jo mere kompleks bliver den.
Russell fingerede sin egen "død" i en sag om forsikringssvindel
med hjælp fra elskerinden Patricia, og advokaten Anthony Hackett-Jones.
Men de blev opdaget.
-Hvordan blev du involveret? -Jeg elsker ham.
Jeg tror, det var en sammensværgelse.
Jeg har intet svar på det.
Det fik politiet til at undersøge, hvad der skete
med hans forsvundne kone, Carole.
Jeg blev mere overbevist om, at hun ikke længere levede.
Han skulle gøre noget med liget hurtigt,
for han havde stadig Sam i huset.
Mens jeg nærmer mig svaret på, hvad der virkelig skete med Carole Packman,
er der et brev med skræmmende tilståelser.
-Det er en fuld tilståelse, ikke? -En fuld tilståelse.
Det kunne have været det perfekte mord,
og sagen var måske aldrig endt i retten,
hvis politiet ikke havde opklaret en langt mindre alvorlig forbrydelse.
Russell Causley blev taget i at fingere sin "død"
i en bådulykke for at få udbetalt forsikringen.
Hvor længe har personen været i vandet?
Vi er ikke sikre, men vi tror
en halv eller en hel time. Vi ved det ikke.
Det var, mens han var prøveløsladt for dette bedrageri,
at betjente begyndte at lede efter hans kone, Carole Packman,
der forsvandt på mystisk vis et årti tidligere.
Tony Nott fra Dorset Politi forestod efterforskningen.
I begyndelsen var det et sikkerhedstjek-job.
DORSET POLITI
Her er en mand, der lavede et svindelnummer.
Han er sammen med en anden kvinde, der lever i et forhold med ham,
men han har erklæret sin kone savnet
nogle år tidligere i Bournemouth.
Så vi vil bare sikre os,
at sagen er blevet efterforsket korrekt, og der intet mistænkeligt er.
Men en fortælling af Samantha Gillingham
afslørede noget med nogle ret dystre undertoner.
Jo dybere vi gravede, jo mere bekymret blev jeg,
og jeg ville bare grave ned i sagen og finde hende.
Kriminalbetjent Paul Donnell arbejdede for Tony Nott.
Han var en af chefefterforskerne i den nye savnet person-sag.
Du begynder nu at efterforske Caroles forsvinden.
Lykkedes det dig at fastslå efter 1985,
da hun blev meldt savnet, at hun levede noget sted?
Nej, slet ikke.
Vi fandt ingen spor efter hende. Der var slet ingenting.
Advokater... Hun havde en aftale,
og hun skulle vende tilbage med hensyn til skilsmissen.
Hun dukkede aldrig op.
Hun havde en tid hos lægen, men dukkede aldrig op.
På det tidspunkt besluttede vi:
"Lad os bevise, at hun ikke er i live."
TIDSLINJE '94
Næste skridt for politifolkene var at besøge Caroles mand, Russell,
og hans elskerinde, Patricia,
for at finde ud af, hvad de vidste om hendes forsvinden
og hendes nuværende opholdssted.
Han inviterede os ind. Han var ret hjertelig.
Han sagde: "Har I noget imod, at jeg optager dette interview?"
Jeg sagde: "Slet ikke. Bare optag, som du vil."
RUSSEL STUART CAUSLEY
Vi er her for at grave i din hjerne, som min kollega sagde,
for at prøve at finde hende.
Vi begynder at tale med ham, og han er ret åben.
Jeg har haft mindste et eller to besøg af betjente i uniform
angående min kone.
Fyren, der noterede, sagde: "Hvor længe har hun været savnet?"
Jeg sagde: "X antal år."
Han sagde: "25.000 personer forsvinder hvert år."
"Nogle af dem bliver aldrig fundet igen."
"Det betyder ikke, at der er sket noget slemt med dem."
Han begynder at tale om problemerne i ægteskabet.
Hun havde ingen venner på arbejdet.
-Ikke en? -Ingen venner uden for arbejdet.
I 19 eller 18 års ægteskab bragte hun aldrig en ven med hjem. Aldrig.
At hun arbejdede i Tyskland...
Hun havde en kæreste, der kørte i en Porsche.
...og at han havde betalt hende i forbindelse med skilsmissen.
Hun tog en ret stor mængde penge ud af huset.
Nok omkring 17.000-18.000 pund, og jeg gav hende 5.000.
Så på det tidspunkt siger Russell helt klart,
at hun stadig er i live et sted?
Ja, og så sagde vi:
"Hvornår var du sidst i kontakt med hende?"
Han sagde: "Åh, ja, i 1991 fik jeg et brev fra hende,
og hun sagde, at hun arbejdede i Tyskland."
"Godt. Har du stadig brevet?"
Nej, jeg destruerede det.
Hvorfor gjorde du det?
Han sagde: "Jeg tænkte ikke over det." Det var hans svar.
Jeg har brændt mange tusinde stykker papir,
der går tilbage til 1976. Bogstaveligt talt mange tusinde.
Vi fortsatte samtalen, og jeg spurgte Patricia:
"Hvad tror du, der er sket med Carole?"
Hun sad bare og stirrede på mig.
Russell prøvede straks at forhindre hende i at svare.
Vi var nødt til at være strikse og sagde: "Hvis vi spørger denne kvinde om noget,
vil vi have svaret fra hende og ikke dig."
Hun stirrede bare på mig og stirrede på ham,
og svaret kom ikke fra hende.
Det kom fra Russell.
Jeg er et respekteret medlem af samfundet.
Det eneste, jeg kan sige nu, er, at jeg meldte hende savnet.
Vi har et job at udføre.
Der er indgivet en klage, og vi skal have stedt den til hvile
på en eller anden måde.
Da vi var færdige, var hans ord:
"Tak, mine herrer. Jeg tror, jeg har haft en fair høring."
Det var en meget underlig ting at sige.
Men udsagnet kom reelt fra Russell og slet ikke fra Patricia?
Det er korrekt. Hun var tydeligvis blevet trænet,
så han kunne kontrollere den information, vi fik.
Jeg prøver stadig at få Patricia til at fortælle mig,
hvad hun ved om Caroles forsvinden.
Jeg har prøvet at få et interview med hende flere gange,
men hun har afvist at tale med mig personligt.
Al kommunikationen er i stedet foregået via hendes advokat.
Det er frustrerende.
Og efter ugers research har jeg fået et spor.
Det er en af Patricias ekskærester.
Jeg efterforsker Carole Packmans forsvinden.
Okay.
Jeg er specielt interesseret i, hvad Patricia vidste
om Caroles forsvinden.
Tricia og jeg boede sammen i et par år.
Tror du, at hun ved noget?
Helt sikkert, ja.
Jeg skal møde et vigtigt vidne i min efterforskning,
en af Patricia Causleys tidligere kærester,
som hun gik ud med, mens hun havde et forhold til Russell.
Det kan være et vigtigt gennembrud i min efterforskning
af Carole Packmans forsvinden.
Af hensyn til hans familie har han bedt mig om at skjule hans identitet,
så vi kalder ham Peter.
Jeg var lidt alene og fortabt, efter at mit ægteskab brød sammen.
Hun var alene.
PATRICIAS TIDLIGERE ELSKER
Vi blev med tiden en form for et par,
for Russell var stadig en del af forholdet. Det er helt sikkert.
Flyttede du ind hos hende?
Hun flyttede faktisk ind hos mig.
Peter blev introduceret for Patricia af Russell,
da de var cellekammerater i det åbne Ford-fængsel,
hvor Russell afsonede sin dom for forsikringssvindel
efter at have fingeret sin egen død.
Peter blev tilbageholdt i en bedragerisag, hvor han senere blev frifundet.
Vi tilbragte syv måneder i hinandens selskab.
Vi spillede Scrabble i én uendelighed.
Vi talte om alt muligt.
Jeg lærte ham ret godt at kende.
Meget intelligent, meget forfængelig.
Han kunne eksplodere af og til uden nogen egentlig grund.
Peter fortæller mig, at da forholdet til Patricia udviklede sig,
begyndte hun at fortælle ham om hemmeligheder, hun havde med Russell.
Tricia fortalte mig om at arbejde i Italien og Tyskland
og så at arbejde i Canada.
Hvordan hun blev smidt ud af Canada.
Hun gik for det meste under navnet Carole Packman.
Så hun foregav at være Carole Packman?
Ja, og hun fortalte mig, at hun rejste
med Caroles pas til Italien og retur med en lyshåret paryk på.
Vi har fastslået, at Patricia...
-...optrådte som Carole i Canada. -Ja.
Men jeg har ikke hørt om Italien og Tyskland før.
Siger du, at hun gjorde det samme der?
Så vidt jeg ved, ja.
Var der andre tidspunkter, hvor Patricia fortalte dig,
at hun foregav at være Carole?
Da de overdrog huset til Patricia.
Fortæl mig om det.
Efter et stykke tid, da Carole var forsvundet,
besluttede de at sælge huset,
og det kunne de kun gøre, hvis Patricia skrev under,
for det stod i begge navne.
Hvad skulle Patricia gøre?
Jeg tror, hun opsøgte en advokat, så de kunne sælge huset,
og jeg tror, hun foregav at være Carole.
-Fortalte hun dig det? -Ja, det gjorde hun.
Hvordan kunne Patricia overføre Caroles andel af familiehjemmet til sig selv?
Jeg har fundet advokaten, der håndterede sagen
for en, der hævdede at være Carole tilbage i 1990.
Fem år efter hendes forsvinden.
Det er notater fra en telefonsamtale, jeg havde.
ADVOKAT
Carole fortalte mig, at hun boede og arbejdede i udlandet.
Hun havde været separeret fra sin mand i fire-fem år.
Notatet fortæller, at det var en venskabelig aftale.
Hun ville emigrere til Canada, så hun havde ikke en adresse i England.
-Så Carole Packman var ikke en, du kendte? -Nej, en helt ny klient.
De vigtige ting her: Det er underskrevet af en Carole Packman.
Ja.
-Og en adresse fra Vesttyskland. -Ja.
Jeg tror, de er vigtige,
for i det næste brev,
som du selvsagt ikke har set før nu,
skriver Russell Causley til sine advokater den 16. juni 1990,
to dage efter du fik brevet fra Carole.
-Ja. -Jeg finder det interessant...
...at det er skrevet fra en adresse i Vesttyskland.
Hvor Carole var, ja.
Som du sagde, har jeg ikke set det brev, fordi det var adresseret til hans advokat.
-Når du nu ser det... -Ja.
-Hvad tror du? -Alarmklokker. Helt sikkert.
Jeg kan fortælle dig, at den adresse og den adresse
er mindre end 30 minutter fra hinanden.
-Og det er en postboks-adresse. -Ja.
Med hensyn til at overdrage skødet
blev det underskrevet af en Carole Packman.
Fortæl mig, hvad der skete.
TIDSLINJE '90
Den 4. juli kom Carole ind på kontoret,
og min sekretær var vidne til underskriften.
En kvinde kommer ind og hævder at være Carole Packman.
Hvilken legitimation modtog du for at bekræfte det?
-Ikke noget. -Så det kunne være hvem som helst?
Det kunne være hvem som helst.
-Kunne det ske i dag? -Bestemt ikke, nej.
Med nutidens hvidvaskningsregler skal vi se et pas.
Vi skal se et bevis på hendes adresse.
Med hensyn til det ændrede skøde... Hvem gavner det?
Jeg vil sige Russell og Patricia,
fordi Carole selvsagt er fjernet fra skødet.
De får huset uden at betale noget for det, og det gavner Patricia endnu mere,
fordi hun får en halvdel af ejendommen.
Og det får alarmklokkerne til at ringe for mig.
Og jeg tror, at den person, der gik ind på dit kontor den 4. juli 1990
for at skrive under som Carole Packman, faktisk var Patricia Causley.
Set i bakspejlet er det meget muligt.
For at undersøge det yderligere har jeg bedt en håndskriftekspert
om at analysere dokumenterne.
Vi ved, at den underskrift var Caroles underskrift i 1984.
Det er, mens hun stadig er i live.
Og i 1990 har det dokument, vi koncentrerer os om
skødedokumentet, en underskrift fra Carole Packman.
Er Caroles underskrift den samme underskrift i 1990?
Nej.
Man kan se, at der er mange uoverensstemmelser.
Vi har for eksempel her.
Området med C sammenlignet med her. Enkel krumning.
-Okay. -Der er en ulæselig form.
Spørgsmålstegn. Det er ikke her.
A'et er forbundet til et C.
Her føres slutningen af A'et til dette K.
Ja.
Caroles håndskrift har en kantet struktur.
Her er der en rund form ved toppen og så den brede ende på N.
Hvor mange forskelle er der i forhold til originalen?
Et minimum på omkring 40.
I dette tilfælde er forskellene markante.
Et godt bevis på, at det er en forfalskning.
Blev den skrevet af Patricia, som jeg tror?
Efter at have givet hende prøver på hendes håndskrift
fra breve skrevet til Russells datter, Sam,
kunne vores ekspert, Deborah Jaffe, gennemføre en analyse.
Vi ser her på A og N.
A'et og N'et har en meget ens struktur,
som man kan se i dette ord, "want".
Husk på, det er en forfalsket underskrift,
så hun prøver at overdrive forme,
men i sidste ende har hun helt ubevidst kopieret visse forme,
der findes i hendes normale håndskrift.
Ville du i en retssag og med udgangspunkt i den analyse sige,
at den falske underskrift i 1990 er skrevet af Patricia Causley?
Jeg kan på nuværende tidspunkt og med en vis sikkerhed sige,
at det ikke er Caroles håndskrift eller underskrift på dette dokument.
Det er Patricia, der har prøvet at forfalske Caroles underskrift.
-Og du ville sige det i en retssal? -Ja.
Det er første gang, at Patricias underskrift
er blevet analyseret sammen med det forfalskede dokument.
Det øger mine mistanker om Patricia.
Da Carole forsvandt, var Russell og Tricia i syvende himmel.
De var, hvor de ville være. Alene sammen.
TIDSLINJE '90
De havde huset i Bournemouth.
Så du har hørt direkte fra Patricia...
Hun fortalte dig, at hun tog ind på et advokatkontor
og overførte skødet som "Carole".
Tror du, hun hævdede at være Carole...
-...fordi hun ved, Carole ikke er i live? -Ja, det gør jeg.
Helt uden tvivl.
Det er min fornemmelse, at ingen har fokuseret på
at samle alle trådene om Patricia,
men der er faktisk mange beviser på, at Patricia påtog sig Caroles identitet,
og det medfører et alvorligt spørgsmål, som jeg stiller hende på et tidspunkt,
og det er: "Hvordan kunne du ikke have troet,
at Carole var død, når du overtog hendes identitet?"
Det forstærker nogle af de bekymringer, jeg har.
Patricia har spørgsmål, der skal besvares.
Jeg har prøvet at finde ud af,
hvad Russells elskerinde, Patricia, ved om Caroles forsvinden.
Jeg har skrevet mange breve til hende,
men hun har hidtil afvist at blive interviewet.
Hun har i stedet svaret via sin advokat.
Patricia erkender at have brugt Caroles arbejdstilladelse i Canada,
men ikke at have brugt hendes identitet.
Hun siger også nu, at der var tale om uærlighed,
da skødet blev overført til hendes navn.
Hun siger, at politiet og retten vidste det dengang.
Patricia siger, at Caroles forsvinden ikke overraskende hende,
fordi Carole havde fortalt hende, at hun ville væk derfra
Hun hævder også, at hun ikke vidste, at Carole blev myrdet.
Patricia er aldrig blevet retsforfulgt for bedragerierne,
da hun gav sig ud for at være Carole.
Jeg opgiver ikke at få flere svar fra hende.
Er hun villig til at tale?
I 1994 sad Russell Causley i fængsel for at fingere sin egen "død"
i en sag om forsikringssvindel.
Russell Causley havde i stil med Reginald Perrin prøvet
at fingere sin egen død,
for sammen med sin elskerinden, Patricia Causley, at nyde godt...
-...af livsforsikringen. -Jeg elsker ham.
Nu fik politiet også mistanke om,
at han måske var ansvarlig for mordet på sin kone.
Hendes lig var ikke blevet fundet,
men politiet var overbevist om, at hun var blevet myrdet,
fordi der ikke var tegn på, at Carole havde været nogen steder
i knap et årti.
Kun indicier pegede på hendes mand.
Han så ud til at have begået det perfekte mord...
TIDSLINJE '95
...men det blev der ændret på.
Ni år efter Caroles forsvinden iværksatte politiet en national kampagne,
hvor de bad om information.
Det fik nye vidner til at træde frem.
Da Causley sad fængslet for livsforsikringsbedraget,
var fange nummer et spærret inde sammen med Russell Causley.
De sad sammen i Brixton.
Ifølge fange nummer et
sagde Causley, at han forventede at blive anholdt
for noget mere alvorligt end livsforsikringsbedrageri.
Og han nævnte, at han var nødt til at skille sig af med sin kone.
Han siger, Causley fortalte ham, at han fik to mænd
til at bringe liget til en kirkegård.
Det lyder umiddelbart underligt,
men det er sket, at mordofre er blevet begravet på kirkegårde.
Der indsamles flere beviser, mens Russell bevæges gennem fængselssystemet.
Russell Causley er i det åbne Ford-fængsel,
fordi han nu afsoner sin dom.
Fange nummer to kender til detaljerne vedrørende forsikringssvindlen,
men der er også en general snak om at skille sig af med hans kone.
Samtalen handler mere om at skille sig af med et lig i syre.
Fange nummer to havde været ingeniør
og havde brugt syre til at affedte motorer og så videre.
Der er en samtale om det.
Og Russell prøver hele tiden at sikre sig
at hvis politiet ikke kan finde et lig, så er han okay.
Russells cellekammerat-tilståelser, mens han sad fængslet for bedrageri,
var vigtige byggesten i sagen om, at Carole var blevet myrdet.
Jeg sad på kontoret og blev ringet op af Tony.
Han sagde bare: "Så kører vi."
Okay. Ja, okay.
Jeg sagde: "Okay, hvad gør vi så nu?"
Han sagde: "Vi fanger dem begge to."
Carole Packman havde været savnet i over et årti.
Russell havde afsonet sin fængselsdom for bedrageri.
Og i august 1995 blev han anholdt,
mistænkt for mordet på sin kone, Carole.
Denne afhøring optages.
Jeg er kriminalbetjent Dymond fra Boscombe Politistation.
Min kollega er kriminalbetjent Donnell fra Bournemouth CID.
Vi afhører Russell Causley.
Sig venligst dit fulde navn.
Russell Stuart Causley.
Du blev arresteret i går, mistænkt for mord.
-Dræbte du fru Packman? -Nej, det gjorde jeg ikke.
Ingen kommentar.
I 1994, sidste år, besøgte vi dig og Tricia,
og du gav os et udsagn om Caroles forsvinden.
Men henvisning til det...
Er der noget, du vil tilføje eller ændre i dit udsagn?
Ingen kommentar.
På samme tid blev Patricia Causley også arresteret og afhørt,
mistænkt for at være medsammensvoren i mordet på Carole Packman.
Paul, fortæl mig om Patricias afhøring.
Da vi gik derind, fortalte advokaten os,
at hun ikke ville svare på spørgsmålene,
og hvis hun gjorde, ville det kun være med meldingen "ingen kommentar",
og det har hun ret til.
Hvor var du den dag, da Carole forsvandt?
Vi gennemgik det hele,
og hun sad der bare uden at sige et ord.
Både Russell og Patricia blev frigivet mod kaution,
mens de søgte juridisk vejledning.
Russell blev anholdt igen nogle måneder senere.
Det blev besluttet at tiltale Russell for mord.
Der var ikke nok beviser til at tiltale Patricia for noget.
Med Russell tilbageholdt for mord
gennemførte politiet omfattende ransagninger af hans bolig
i jagten på spor efter Caroles rester.
Intet blev fundet.
Men i forbindelse med ransagningerne
fandt de beviser på hans underlige seksuelle adfærd.
Vi gennemsøgte en garage i Kent.
I den fandt vi en masse pornolitteratur.
Det handlede om dominans.
Der var også et billede af ham klædt ud som en baby.
-Underligt. -Underligt, ja.
Vi tjekkede Russells journaler. Læger og så videre.
Og det var en læge, der henviste til ham
som en seksuel afviger for mange år siden,
fordi han behandlede sin kone, Carole, som en babydukke.
Så han havde tydeligvis været tilbøjelig til at være sådan som person
hele vejen igennem.
RETSSALE
Russells retssag om mordet på hans kone, Carole,
var fastsat til den 2. december 1996.
Men da dagen nærmede sig...
TIDSLINJE '96
...havde politiet stadig ingen anelse om, hvor liget var.
Det ville blive en svær sag at vinde
uden at kunne drage nytte af dette fysiske bevis.
Dagen før retssagen... Fortæl mig, hvordan du havde det.
Ret nervøs, for vi var nået så langt.
Den nervøse stemning var for Sam, hans datter.
Som du kan forestille dig, var hendes liv fortumlet nu,
for det begyndte at gå op for hende,
at hvis det her går, som politiet ønsker, at det skal gå,
så har hun mistet sin mor, men hun mister også sin far.
Causleys datter, Samantha Gillingham,
fortalte juryen, at hendes far advarede hende imod at prøve at finde sin mor
efter hendes forsvinden.
Sam, der nu selv var forælder med en ung søn ved navn Neil,
havde udsigt til at skulle vidne imod sin egen far.
Jeg var bange.
Det er en stor ting at gå op i en vidneskranke.
Og du vidste, at du skulle afgive en vidneforklaring?
-Ja. -Du afgiver din forklaring.
-Ja. -Hvordan var det?
Jeg var meget bange. Min far var ikke den store hjælp.
Han var lidt sarkastisk, da jeg afgiv min forklaring.
Du siger "sarkastisk." Hvordan?
Hvis jeg sagde noget, havde han et smørret grin på.
Jeg kan huske, at jeg sagde til ham:
"Bare grin smørret, men det her er ikke sjovt."
"Det er ikke sjovt at skulle gøre det her."
53-årige Russell Causley stirrede lige frem i retten i dag,
da dommeren i hans retssag spurgte,
om den tiltalte ville fremlægge beviser til sit eget forsvar.
Causleys advokat, hr. Jonathan Goldberg,
svarede, at det ville hans klient ikke.
Alle bedes rejse sig!
-Juryen sendes ud... -Ja.
-...før de kommer tilbage med en kendelse. -Ja.
Hvordan har du det?
Jeg kan huske, at jeg sad i kantinen og græd.
En mand, der pralede af at have begået den perfekte forbrydelse,
blev i dag fundet skyldig i at have myrdet sin kone,
der ikke er blevet set i live eller død i 11 år.
Russell Causley fik en livstidsdom i Winchester Crown Court.
Det var en god følelse, den dom...
...men man går stadig fra en sag, der ikke er opklaret.
Der er intet lig.
Causley strittede imod dommen, og hans appel førte til en ny retssag.
Dommen blev annulleret af appelretten i London sidste år,
efter at nogle af anklagerens beviser fra den første retssag
blev bragt i tvivl.
Men i dag i Exeter valgte juryen med tre kvinder og otte mænd
igen at erklære ham skyldig.
I forbindelse med Russell Causleys dom ved den anden retssag...
...sagde dommer Hallett, at både Russell og Patricia
var et ondt par.
Og at hun ikke var overrasket over, at hun ikke turde møde op i denne ret.
Når en dommer med det omdømme bruger de ord
om en kvinde, der ikke dukkede op og ikke har været tiltalt
og ikke har afgivet en vidneforklaring, og så alligevel går så hårdt til hende...
Det har jeg ikke hørt om før.
Patricia fortalte os, at hun ikke overværede retssagen
og ikke fik chancen for at svare på de bemærkninger.
Russell er fængslet for mordet på Carole.
Der er stadig ubesvarede spørgsmål.
Hans elsker, Patricia Causley, er et navn, der ofte dukker op i denne sag.
Jeg har nu i månedsvis pløjet mig vej gennem gamle sagsmapper
som led i min genoptagede efterforskning.
Jeg har prøvet at opbygge et mere detaljeret billede af Patricia
og hendes mulige information om Carole.
Og jeg har fundet spændende beviser.
I forlængelse af forsikringssvindlen begyndte Phil Falla fra Guernsey-politiet
at se på, hvad der var sket med Carole.
Mens månederne gik,
blev jeg mere og mere overbevist om, at hun ikke længere levede.
Han afhørte Patricia, der havde sin advokat til stede.
Han siger, at hun fortalte ham:
For at være helt ærlig så tror jeg ikke, at du nogensinde finder Carole.
Betjent Falla gav mig adgang til hans sagsmappe,
og heraf fremgår det, at i det samme interview
hævder Patricia, at hun med sikkerhed så Carole i live i Canada
og i Tyskland i 1990. Fem år efter hendes forsvinden.
Det stod i officielle politinotater,
og det markante er, at politiet siger, at Carole var død på det tidspunkt.
Hvordan kunne Patricia så have set Carole to gange i 1990?
Da jeg spurgte Patricia om det, sagde hun:
"Jeg erindrer ikke at have sagt noget sådant,
og jeg husker heller ikke at have mødt hr. Falla og at have sagt det til ham."
I begyndelsen af min efterforskning konstaterede jeg, at i sommeren 2014
afbrød Patricia sit forhold til Russell Causley.
Det fik ham til at skrive en række breve fra fængslet.
Indholdet i brevene er meget følsomt
og er aldrig blevet offentliggjort.
Sams søn og Russells barnebarn, Neil, havde fået fat i dem,
men på grund af indholdet har han bedt os om ikke at afsløre kilden.
Jeg har aftalt at møde ham for at tale om dem.
Neil, du har tre breve.
Det er det første brev, han skrev til hende.
-Så det er den 31. august 2014? -Det er korrekt.
Så det er grundlæggende...
Har hun slået op med ham?
-Hun har slået op med ham i fængslet. -Jaså.
Det er lidt i stil med "Vil du ikke nok komme tilbage?"
Det er lidt af et trygle-brev, ikke?
Jo.
Det er det andet brev, han skrev til hende fra fængselscellen.
Så det er efter den 31. august 2014.
Det er efter den 31.
I dette brev er der et ret uhyggeligt digt til sidst.
"Lille baby på trætoppen"
"Når vinden blæser Vipper krybben"
"Når grenen knækker Falder krybben ned"
"Ned falder baby Krybbe og det hele"
"Tricia, du var vinden, og jeg var grenen.
"Kun du kunne have knækket mig og alt med det."
Så det er... Er det en trussel?
Det er lidt af en trussel, ikke? "Jeg har noget at sige."
-Det er det tredje brev. -Så det er januar.
-Det er den 23. januar 2015. -Ja.
Det er en fuld tilståelse, ikke?
Det er en fuld tilståelse. Underskrevet og dateret af ham.
-"Jeg tror, at Carole blev dræbt... -En søndag eftermiddag.
...en søndag eftermiddag."
Jeg er ikke sikker på i hvilken måned, men det var sommer.
Den dag og de efterfølgende dage var alle varme og tørre.
SKUESPILLERS STEMME
Carole kom ud fra det lille værelse, vi brugte som kontor.
Hun sagde noget om Samantha eller Tricia, og jeg slog hende.
Så brugte jeg et slips til at lukke for hendes ilttilførsel.
Der kom ingen lyd fra hende. Intet.
Jeg gik ned i køkkenet.
Jeg var i chok og rystede.
Jeg pakkede det ind i to tæpper fra skabet i det lille værelse.
Jeg slæbte liget ned ad trappen og ud af huset i fuldt dagslys...
...og lagde det i garagen.
Den første idé var at køre liget langt, langt væk.
Men man læser tit om en hundelufter
eller en vandrer, der finder lig.
Løsningen kom til mig, da jeg sad og kiggede ud af vinduet.
Jeg havde mange træstammer og havde ofte bål.
Jeg ville brænde liget.
Efter tre dage med bålet i gang var der ingen tydelige rester. Ingenting.
Det tog en uge, før asken var helt kold.
Jeg fjernede derefter al asken i spande
og spredte det her og der, af og til flere kilometer fra hjemmet.
Jeg planlagde derefter at få det til at se ud, som om Carole havde fået nok.
Tricia arbejdede oppe i London,
og jeg foreslog, at Samantha og jeg kom op for at gå på sightseeing.
Om morgenen var Samantha som de fleste teenagere stadig halvt sovende.
Jeg skulle bare løbe tilbage ind i huset, angiveligt fordi jeg havde glemt noget,
og smide det klargjorte tøj rundt i soveværelset.
Det hele tog mindre end to minutter.
Jeg efterlod et brev, der angiveligt var fra Carole, på køkkenbordet.
Det hele virkede.
Da du får det brev, hvad er så det første, du gør?
Jeg læste brevene, og...
...jeg fik en overvældende følelse af...
...medlidenhed, fortørnelse og vrede.
Jeg kendte ikke min mormor...
...men hun er stadig et menneske.
Og når jeg så tænker på, hvad der foregik
i familiehjemmet på det tidspunkt,
og hvordan hun havde det...
Et hus skal være et sted, hvor man er tryg,
Man skal føle sig tryg.
Ikke et sted, hvor man føler sig truet eller bange.
Det skal bestemt ikke være et sted, hvor en voldelig gerning som den...
Ved du hvad?
At læse det giver én...
-Kuldegysninger. -Kuldegysninger, ikke?
Hvis han brændte liget,
og uanset hvor det skete i haven,
så kan vi måske finde beviser, der bekræfter det?
Vi skal finde ud af det.
Han siger, at politiet har sagt, at det ikke er muligt.
Ja.
Vi skal have fastslået, om det er opspind.
-At han ikke lyver. -Nemlig.
Hvis det er muligt, kan det hjælpe med at bekræfte, at brevet taler sandt.
Ja.
Det brev er meget vigtigt,
fordi det er første gang, at Russell har tilstået mordet i 30 år.
Og det passer med hans datter Sams minder
med turen til London og hjemkomsten,
hvor de finder brevet med meldingen om, at hendes mor var rejst.
Grunden til, at tilståelsen ikke blev taget alvorligt af politiet, er,
at de ikke tror, at Russell taler sandt med hensyn til at brænde liget.
Men hvis brevet taler sandt,
kan det føre til fundet af resterne af Carole.
Jeg skal tale med Mark Samuel, kriminalbetjenten i spidsen for sagen.
Jeg skal for Sam og Neil have svar på, hvorfor politiet tvivler på brevet.
Russell siger, at han efter at have myrdet hende
brænder liget i en periode på tre dage...
DORSET POLITI
...og da han derefter kun havde aske,
samlede han asken i spande og spredte den ud forskellige steder.
Hvad kunne du gøre med den information?
Vi fik eksperthjælp, og vi talte med en kriminalteknisk arkæolog
vedrørende udsagnet og muligheden for, at det var sandt.
Den melding, vi fik, var,
at det ikke lød som en mulig handling fra Russells side.
At et lig kunne skaffes af vejen på den måde.
Politiet finder det usandsynligt, at Russell skilte sig af med Caroles lig
ved at brænde det.
Men kan meldingen til politiet være forkert?
Vi ved, at man kan brænde et lig i et krematorium,
men er det muligt at brænde et lig til fin aske på et bål i haven?
Russell er en løgner,
men det er mit job at undersøge alt for at få svar.
Det er tid til at tale med en ekspert.
Dr. Dehann er en specialist med 46 års erfaring på dette område.
Ja, det er meget muligt.
Vi har formået at gennemføre den form for destruktion...
BRANDEFTERFORSKNINGSEKSPERT
...på bål i en periode på seks til 12 timer,
og resterne reduceres til knoglefragmenter.
Jeg har læst om muligvis at brænde en gris
for at kopiere afbrændingen af et menneskes lig.
Ja, grise er blevet brugt i kriminaltekniske test
i de forgangne 40 eller 50 år,
for man kan få dem i en stand,
hvor de svarer til en menneskekrops masse.
Deres organer er ret ens, deres knoglestruktur er ret ens,
og deres kropsfedt er ret ens.
Så ja, jeg har gennemført en række test med svinekadavere.
Efter at have drøftet det med Sam og Neil
gennemfører jeg mit eget kriminaltekniske eksperiment.
Vi bruger en gris, den samme type træ og de forhold,
som Russell beskriver i sin tilståelse.
Kun sådan kan vi bevise, om det, Russell siger i brevet, er muligt.
For Dorset Politi tror ikke på, at han brændte Caroles lig til aske
på et bål i haven.
Formålet med det her er at genskabe,
hvad Russell Causley siger i sit tilståelses-brev.
At det var sådan, han skilte sig af med Caroles lig.
Han siger, at Carole vejede omkring 45 kilo.
Vi bruger en gris, der er lidt tungere end det,
fordi der er forskel på fedtlaget.
Vi bruger fyrretræ til at genskabe det, han siger.
Vi pakker grisen ind i et tæppe, og så ser vi, hvor hurtigt den brænder.
Russell hævder, at han brændte sin kones lig
på et normalt bål i baghaven.
Naboer har fortalt, at de har set bål hjemme hos Russell,
der brændte i dagevis.
Bålene var til venstre foran skuret.
Varede de ved længe?
Ja, han lod dem bare...
-De ulmede hele aftenen. -Ulmede, ja.
Han slukkede dem ikke. Han lod dem bare...
-Lod dem brænde? -Ja.
Deon Webber, en kriminalteknisk brandefterforsker
hjælper mig med min efterforskning.
Deon, branden har stået på i fem timer og 12 minutter.
Da vi begyndte, havde vi en hel, stor gris på knap 70 kilo.
Vi er nu nede på noget,
der ikke adskiller sig meget fra træet omkring det, vel?
Destruktionen af kroppen er næsten overstået.
Jeg er ret overrasket over hvor hurtigt. Der er gået fem timer.
Vi taler om meget mindre tid,
end det tog Russell.
For han brændte i tre dage.
DEN NÆSTE DAG...
-Jeg tror, det er knogler. -Det er rigtigt.
I afbrændingsprocessen har knoglen et organisk indhold
og det forsvinder hurtigt,
og så har vi denne meget calcium-baserede komponent.
Det gør den meget skør, og den knækker meget let.
Det eksperiment var alt besværet værd.
Jeg tror, det er knogler. Ja, for vi sier dem fra hinanden.
Før kunne man ikke adskille dem fra hinanden, vel?
Det er meget sandsynligt,
at mere end to gange så meget afbrænding end det, vi har gjort,
kunne reducere disse knoglestykker til endnu mindre partikler,
der gjorde dem endnu mere uigenkendelige.
Så efter 12 timers afbrænding havde vi en hel gris,
og vi har nu mindre end en spandfuld.
Det er rigtigt.
Politiet havde tidligere afvist Russells påstande, fordi det var usandsynligt,
at han kunne have brændt Caroles lig til aske på et havebål.
Men som vi lige har bevist på videnskabelig vis, så er det muligt.
Og hvis Russell taler sandt,
er der stadig en mulighed for, at vi kan finde resterne af Carole.
Når nu vores eksperiment underbygger Russells tilståelse
med hensyn til afskaffelsen af liget,
skal jeg undersøge brevet yderligere.
Men brevet er ikke det eneste bevis, jeg har.
I hele min efterforskning har jeg set, hvordan Russell spandt et net af løgne
for at få det til at se ud, som om Carole stadig var i live.
Carole har taget mine penge og bor i Canada.
Carole? Hun er i Frankrig.
Carole har forladt mig. Hun rejser til Schweiz.
Men jo mere jeg efterforsker,
jo mere tydeligt bliver det, at han ikke var ene om at fortælle løgne.
Hun arbejdede der som "Carole".
Arbejdede hun som "Carole"?
Hun fik et job med navnet "Carole Packman".
En kvinde kommer ind og hævder at være Carole Packman.
Hvilken legitimation modtog du for at bekræfte det?
Ikke noget.
Hun har prøvet at forfalske Caroles underskrift.
Tror du, hun hævder at være Carole, fordi hun ved, at Carole ikke er i live?
Ja, det gør jeg.
Patricia Causleys handlinger har medført nogle meget alvorlige spørgsmål.
DBRETAiL - FIND OS PÅ DANISHBITS.ORG!